<> uvádí
V
VI
VIK
VIKI
VIKIN
VIKING
VIKINGO
VIKINGOV
VIKINGOVÉ
Jsem Ahmed Ibn Fahdalan Ibn Al Abbás Ibn Rášid Ibn Hammád.
Moje postavení bývalo jiné.
Býval jsem básníkem v nejvelkolepějším městě světa.
Vedl jsem bezstarostný život.
Až jsem jednoho osudného dne potkal krásnou ženu,
která patřila jinému.
Její žárlivý manžel si stěžoval u kalifa,
který mě jmenoval vyslancem v zemi Vlada Tosuka,
daleko na severu.
Byl jsem zbaven domova a všeho, co jsem znal.
Putoval jsem mnoho měsíců zeměmi barbarských národů,
společně s Melchisidekem, dávným přítelem mého otce.
Přes území Ogrů, Husarů a Bulharů,
až do země krvežíznivých Tatarů,
kteří přepadávají a vybíjejí karavany.
Blíží se Tataři!
Spas se, kdo můžeš!
- Zastavili se! Nepronásledují nás! - Lod'!
Lod'! Lod'!
Podívejte, utíkají!
Jed'te dál!
Počkat! Ti lidé na lodi... Kdo je to?
Normani. Jed'te a bud'te zticha!
- Jsou nebezpeční? - Kdo ví.
Můžou nás nechat být, ale můžou nás i povraždit.
Jsem vyslanec, krucinál! MěI bych s nimi promluvit.
Ještě budeš mít příležitost.
Podle románu Michaela Crichtona Pojídači mrtvých
Jak se asi tituluje vládce tohoto tábora?
- Přinejmenším císař. - Tak císař!
Hledáme vašeho...
Hledáme vašeho náčelníka, vašeho krále.
Zkus to řecky.
Říká, že jejich král je venku, v tom stanu.
Říká, že s námi nebude mluvit.
Nebude s námi mluvit, protože je mrtvý.
Tohle je jeho pohřeb.
Právě tě představil jednomu z následníků - Buliwyfovi.
Buliwyf si žádá oslavnou píseň.
Přednes mu báseň. Nebo bajku. Jistě si nějakou pamatuješ.
Na počátku byla Země pustá. A duch Boží...
Nový král byl znám a Normani se chystali pohřbít toho starého.
V zemi je různá havěť, proto ho spálíme.
V jediném okamžiku vstoupí i se svým majetkem do ráje.
Toto jsou dary pro našeho pána, podpoří jeho království v ráji.
Bere si je s sebou.
Hle, vidím svého otce.
Hle, vidím svou matku i sestry a bratry.
Hle, vidím všechny své zesnulé předky.
Volají mne, abych zaujala své místo ve Valhalle,
kde stateční mohou žít věčně.
Ta dívka se vydá na cestu s ním. Je to starý obyčej.
V noci připlul další člun. Na přídi stojí chlapec.
Jako socha.
- Musí si ho nejprve prohlédnout. - Ale vždyť ho vidí!
Nedůvěřují svým očím. Údajně kvůli mlze.
V mlze se mohou skrývat nebezpeční duchové.
Chlapec jim dává čas, aby se přesvědčili, že je skutečný.
Je to posel. Přináší zprávu z jejich vlasti pro Buliwyfa.
Je to Wulfgar, syn Hrothgara, velkého krále ze severu.
Žádá Buliwyfa o pomoc.
Království jeho otce je ohroženo.
Sužuje je pradávné zlo.
Hrůza, která nemá jméno.
Hrůza, jejíž jméno nesmí být vysloveno.
Podívej se na ně. Co je mohlo tak vyděsit?
To jméno nesmí být vysloveno.
Volá anděla smrti.
Žádá ji o věštbu.
Volá tolik válečníků, kolik je měsíců.
Jejich rok má třináct měsíců. Musí vyrazit třináct mužů.
Osm.
Devět.
Deset.
Jedenáct.
Dvanáct.
Říká, že třináctý muž nesmí být Norman.
Co tím chceš říct?
Ten třináctý válečník jsi ty.
Haf, haf, haf.
Tvůj kůň mu připadá příliš malý.
Jen Arab prý vyrazí do války na psovi.
Chce znát tvé jméno.
Jsem Ahmed Ibn Fahdalan Ibn Al Abbás Ibn Rášid...
Eban.
Ne, poslouchej.
Ahmed Ibn Fahdalan. Ibn znamená syn...
Eban.
Co říká?
Pospěš smrti vstříc, abys nevyšel naprázdno.
Nikdy na tebe nezapomenu.
- Bůh tě provázej. - Slyšels?
...zítra...
...dvanáct koní...
...pro ně...
...najdeme divoký husy.
...pak řekl...
...neříkat ženě... dozvím... ... večer doma...
Takhle já nemluvím.
Roneth se s ní vyspal, zatímco jsme kradli koně.
Chvastouni! Nejspíš to byla nějaká přičmoudlá běhna,
co vypadala jako jeho máma.
Moje matka...
...byla ctnostná žena...
.. z urozeného rodu.
A já aspoň vím, kdo byl můj otec.
Ty...
...z děvky vzešIý prasožroute!
Ne, počkej! Uklidni se.
Kde ses naučil naši řeč?
Mám uši!
Umíš kreslit slova?
Kreslit slova?
Ano, umím kreslit slova.
A umím je znovu říkat.
Ukaž.
"Je jen jediný Bůh.
A Muhammad je jeho prorok. "
Podej mi ty vaky. Dávej bacha, Weathe.
Ticho.
- Jen Arab vyrazí do války... - Na psovi?
To už jsem slyšel.
Vedeš si dobře, Arabe.
Jedeme!
Pes, a jak skáče!
Tu máš. - Ne, ne...
Jez!
Neměli bychom se držet pobřeží?
Kdepak! Na to není počasí!
Ódine!
Dolů.
- Co to... - Bud' zticha.
Ódine!
Země!
Arabe, říkej, co budu kreslit.
Je jen jediný Bůh.
A Muhammad je jeho...
...prorok.
Jedeme.
Chytej. Budeš ho potřebovat.
- Ani ho neuzvednu. - Musíš zesílit.
Jezdec.
Dobře živený, na lehkém koníkovi.
- A navoněný. - Ženská!
Posel.
Vyšňořenej poslíček.
- Vaše jména. Rychle! - Jsem Buliwyf, syn Higlace.
Známe tvého pána. Vyslyšeli jsme jeho volání o pomoc.
Král Hrothgar vás osobně přivítá.
Žádné hradby, žádný příkop. Ani pořádné hrazení.
Tady se neubráníme ani stádu krav.
Ženy, děti a jen pár chlapů mezi patnácti a padesáti.
Můj pane, toto je Buliwyf. Syn Higlace. Připlul zdaleka...
Já vím. Poslal jsem pro něj.
Pamatuji ho jako chlapce. Znal jsem jeho otce.
A poznávám ho i nyní.
Vyrostl v muže. Ve statného muže.
Co vás trápí?
Třeba zešílel.
Jdi hlídat do mlhy.
Copak je někdo za posledních sto let viděI?
Říká se, že tu bývali všude.
- Hlavně na severu. - Lidi toho namluví.
Jestli je nedokážeme vystopovat, budeme potřebovat hrazení.
- Bránu uděláme z vozu. - Nemám chuť stavět hrazení.
Pánové!
Chlapče! Kdo ti to udělal?
- Najděte někoho, kdo ho zná. - Počkejte!
Já ho znám.
Je ze samoty u rokle. Zavedu vás tam.
Nechod' přede mě.
Takže je to pravda.
Žádné stopy koní.
- Přišli po svých. - Hlavy jsou pryč.
Kluk zalezl do díry a pak utekl.
Jsou celí...
...ohryzaní.
Říká se o nich, že pojídají mrtvé.
Ale jaký člověk by udělal něco takového?
To nebyl člověk. Byl to wendol.
Byli tady.
- Co je to? - Matka wendola.
- Stopa? - Končí ve skalách.
- Takže jsou mazaní. - A opatrní.
A to není všechno.
Tam vpravo. Na hřebeni u strážní věže.
A dál k jihu. Na okraji lesa.
Něco je vyplašilo. Dej tu ruku dolů, Bratříčku.
Určitě nás sledují.
Když je budeme pronásledovat...
- Tak zmizí. - Přijdou sem?
Prý přicházejí v mlze.
Jestli padne mlha, tak přijdou.
Jsme lovnou zvěří ve vlastní zemi.
Dřív to tak nebylo. Chtěli jsme, aby po nás něco zůstalo.
Budovali jsme usedlosti...
- Co vzdálenější osady? - Estwyck byl vypálen.
- Před dvěma lety. - Jsou to dva roky.
Z ostatních osad nemáme zprávy už několik měsíců.
Večer se bojovníci opijí...
- Ty dnes nepiješ? - Ne, dnes nebudeme pít.
...a za úsvitu nalézají další mrtvá těla.
Tento muž je válečník. Bezpochyby velmi udatný.
Ale v boji s wendolem bude potřebovat velkou dávku štěstí.
Štěstí přeje tomu, kdo je odvážný.
- Kdo je to? - Králův syn.
Počkej aspoň jednu noc. Potom můžeš mluvit o odvaze.
Děkuji urozenému pánovi za radu.
Ale o jeho hrdinských skutcích jsem mnoho neslyšel.
Jen to, že povraždil své bratry.
Sedni si a zmlkni! Tito muži jsou hosty u mého stolu!
Je mezi námi muž, který byl v Estwycku.
ViděI jsem tvora, co mi to udělal.
Zuby jako lev, hlava medvěda a silné drápy.
Přicházejí v noci, v mlze. Jako kdyby viděli ve tmě.
- Chodí po dvou, nebo po čtyřech? - Tak i tak.
Jako tvor, který je člověk i medvěd. Ale tím si nejsem jistý.
Zato jsem viděI ohnivou saň. Všichni jsme ji viděli.
ViděI jsem, jak se připlazila z mlhy v kopcích.
Delší než sto lodí v řadě. A plivala oheň.
Už otec mého otce o ní mluvil. Je to prokletí z dávných časů.
Padá mlha.
Přineste mi brnění! Budu hlídat s vámi.
Musíte ochránit děti. Pokud nás přemohou, bude to na vás.
Štěstí v boji, chlapče.
Jak ted'můžete spát?
Nit tvého života byla utkána. - Můžeš se třeba schovat,
život si tím neprodloužíš. - Tvůj osud je dán.
Strach člověku nepomůže.
Až přijdou, utvoříme kruh. Zády k sobě.
- Nejsem válečník. - Brzy jím budeš.
Z cesty, chlapče!
A hele, on neutekl!
Fešák jako dřív.
- Tady je Ragnar. - A jeho hlava?
- Ne. - Odnášejí hlavy. Vždycky.
Co Higlak?
- Totéž. - Nevidím žádného z nich.
Ani jednoho z těch, co jsme zabili.
Ani já ne.
- Není tu ani jeden. - Zabil jsem nejmíň dva.
- Já taky. Jako každý z nás. - I Arab jednoho rozpáral.
- Nebyl úplně mrtvý. - Museli je odnést.
Jsou to démoni.
Ale jejich krev je skutečná.
Moc fňukáš.
Pomoz mi s Ragnarem.
- Co je to? - Kravská moč.
- Kravská moč? - Vyvařená.
Tak to ne. Už žádné svinstvo. Stačí voda, čistá voda.
Jak chceš.
Zítra ti poteče hnis a budeš mít horečku.
Tak pojd', příteli.
Tvoje hlava odešla hledat tvoji ruku. Setkáte se až v ráji.
Žádná těla, ale tady je jeden z jejich pařátů.
Pojd', Bratříčku. Musíme postavit opevnění.
Pokračujte.
Udělejte řetěz.
Čeká nás dlouhý den.
Ty běž sem a ty tam.
Zaberte!
Postav se sem. Zaostřím ten kůI. Dívej se.
Ted' ty.
Máte tady kováře? Kováře.
- Trval na tom. - Dej Arabovi meč a vyrobí nůž.
Ale funguje to.
Až umřeš, můžu ho darovat svojí dcerce?
Nemáš žízeň?
- Medovina? - Voda.
Děkuju.
- Ječíš jako baba. - Zopakuj to a budeš ječet ty.
Uzdravíš se.
- Nos to odnesl. - Ale žiješ!
- Lidi jsou nějak zaražení. - Mají strach z ohnivé saně.
- Cože? - Z ohnivé saně, ohnivého hada.
Ohnivý had.
Myslíš draka?
Já na draky nevěřím.
Pozor na prince Wiglifa.
Našeptává královi, že Buliwyf si dělá zálusk na jeho korunu.
Je to pravda?
Ne.
Můžeš mi věřit.
Tak bud'te opatrní.
Víc nechtěla říct.
Ani nemusela. Princátko!
Musíme mu dát lekci.
Toho zrzka?
Udělám to já.
Ty se do toho nesmíš zaplést.
- Co mám dělat já? - Držet jazyk za zuby a makat.
Dávej pozor.
Ryješ jako pes.
- Nazýváš mě psem? - Řekl jsem, že tak ryješ.
Rozhazuješ hlínu jako zvíře.
Takže jsem zvíře?
- Ty mě neposloucháš. - Takže jsem hluchý?
- Jsi hlupák, mrňousi. - To proto, chlapečku,
že kroutíš slova jako stará baba!
Ta baba tě pošle na onen svět, dědku.
Co se stalo?
Pracovní spor.
- Všiml sis, že je větší než ty? - Ano.
- A mladší? - Ano.
- Můžeš si vsadit na něj. - Možná to udělám!
Štěstí.
Musíš to zastavit.
- Zabije ho. - To je možné.
Ale nemůžeš...
Blázni hloupí!
Zařid' mu pohřeb. Byl to statečný muž.
- Mohl jsi ho zabít hned. - Ano.
- Tak proč ten úskok? - O to přece šlo.
Sílu spočítá každý hlupák. Sledoval nás, co jsme přijeli.
Ted' bude muset počítat i s tím, co není vidět.
A bát se toho, co neví.
Jak říkáš - hloupé. A příliš drahé.
Angus nám bude chybět, s mečem to uměI.
Edgtho!
Nehulákej, slyším tě.
Myslel jsem, že budeš na věži.
- Právě proto tam nejsem. - Přinesl jsem ti jídlo.
- Bude pršet. - To je příboj.
Tři míle odsud jsou útesy. Vlny působí hromobití.
Místní jim říkají hřmící útesy.
- Dělá se mlha. - Vidím ji.
Saň! Probudili ohnivou saň.
Pohyb! Nemáme čas! Rychle!
Dělej!
- Ohnivý had? - Chrlí oheň.
Co je to tamhle pod věží?
- Dítě. - Podívejte se na ni!
Otevřete bránu!
- Otevřete bránu! - Musíme zvednout bodáky.
K zemi!
Zatlačte!
Tak tys viděI ohnivou saň?!
Jsou to jezdci.
- Dal bych přednost drakovi. - Jsou jich stovky. S pochodněmi.
- Vezmi si severní stranu. - Jdeme, Bratříčku. Už to začíná.
Arabe!
Chcípněte!
Alláhu, bud' milosrdný.
ViděIs to? Podrž! A máš to!
Je to člověk.
Je to člověk. Člověk...
Pomalu, Bratříčku.
Přijdou další.
Prorazili bránu!
- Prorazili bránu! - Bojujte! Zůstaňte tu!
Rychle!
- Co mám dělat? - Zapři se nohou a zůstaň!
Skeld, Halga, Roneth...
A Rethel se k nim brzy připojí.
Nesmím ochutnat kvašenou vinnou révu.
Ani obilí.
Co je? Proč se směješ?
Je to med. Dělá se z medu!
Všichni tady zemřeme.
To je...
.. možné.
Pojd'.
Jdeme.
- Dorazila tě, nebo vzkřísila? - To není téma pro kavalíra.
Tři další jsou na hradbách.
- Kříženec člověka se zvířetem. - Je to člověk.
Potom musí někde spát a my máme stopu.
- Chceš na ně zaútočit? - Máme snad na vybranou?
Pojd'te se mnou. Znám ženu, která nám poradí.
Přived' Araba.
Žije tu žena, která byla stará už za mládí mé babičky.
- Je skoro šílená. - Ideální rádkyně.
Stojí přede mnou královna. Nemám pravdu?
- Přišli jsme pro radu, paní. - Vy? Nebo on?
Přistup blíž, Buliwyfe.
Blíž.
- Vy mě znáte? - Mám uši.
"Válečník," říká vítr...
"Velitel," říká déšť...
Ale proč jsi mě vyhledal? Chceš radu?
Aby sis věděI rady s pojídači mrtvých?
Hledáme tvou moudrost.
Války se vyhrávají vůlí. Možná jste bojovali na nesprávném poli.
Máte jejich symbol? Něco, co jim patří?
Ano.
Sami vám ukazují cestu, kterou nechcete vidět.
Když je budete zabíjet, nedosáhnete ničeho.
- Najděte kořen. Podetněte vůli. - Jak?
Toto je matka wendola. Uctívají ji. Je jejich vůlí.
- Kde ji mám hledat? - Ona je země. Hledej ji v zemi.
A Buliwyfe, pozor na vůdce jejich válečníků.
V jeho rozích je také síla.
Musíš zabít i jeho.
- Máme něco jako plán? - Najít je a pozabíjet.
Tohle by nepřehlédlo ani dítě.
Vůbec se nás nebojí.
- Psovi se to nelíbí. - Medvědí lebky. Nestojí o hosty.
Ty drápy, ty masky...
Medvědi. - Myslí si, že jsou medvědi.
Chtějí, abychom si mysleli, že jsou medvědi.
Jak lovíte medvědy?
- Uštveme je se psy. - A v zimě?
Najdeme jejich jeskyni.
- A kde je ta jeskyně? - V zemi.
- Další útes. Mnoho ohňů. - Je tam jeskyně?
- Jeskyně tu není. - Ale je.
- Přímo pod námi. - Dostaneme se tam?
Nemají žádné psy. Možná...
Leda bys mě napřed políbil. Jdeme.
- Jak jsme vlastně hluboko? - Skoro na dně Země.
Jdeme!
Podívejte se na zem!
NeměI jsem pravdu. To nejsou lidé.
Než se prosekáme těmahle, přiběhnou další.
Dolů po skále a poplaveme.
Jdu na to.
- Dělej, Bratříčku. - Nemám rád výšky.
Pozor!
Ted'.
Běž! Zab ji!
Dělej!
Sakra!
Hotovo?
Ano.
Ven se jen tak neprobijeme.
Dolů vede nějaká chodba!
Došel jsem na konec cesty.
Byl to dobrý den. Moc dobrý!
Jen běž, chlapče.
Běž.
A Helfdane?
Půjdeme po proudu. Voda musí někudy vytékat ven.
Říčka mizí pod skalami.
- Buliwyfe! - Nic mi není.
Budeme bojovat ve dvojicích. Druhá dvojice může odpočívat.
- Už se ženou. - Jen houšť. Ještě by mohlo pršet.
Mohlo by pršet. Pršet...
- Co ty na to... - Počkejte!
- Hromobití. - To jsou vlny. Hřmící útesy!
Příboj...
- Venku je příboj. - Doplaveme? Nebo se utopíme?
Zkusíme to.
Nadechnout! Pořádně!
Raz, dva, tři!
Jedno je jistý.
Jestli se za náma nepustí, tak je to moc daleko!
- Nedožije rána. To je osud. - To nemůžeš vědět.
Nit života je utkána. Už dávno bylo rozhodnuto.
Proč jsi smutný? To kvůli mně?
Nemohu si pomoct.
Mám jenom tyto ruce. Zemřu jako chudák.
Pohřbíme tě jako krále.
Muž by mohl být považován za boháče,
pokud by někdo zakreslil jeho činy.
Na věčnou pamět.
Ano, takový muž by byl skutečný boháč.
Je na cestě na druhou stranu.
Svírá svůj meč, jakoby se bál, že už neprocitne.
Už se tím netrap. Musíš si odpočinout.
- Nejsem unavený. - Odpočiň si.
Wendol se bude chtít pomstít za smrt matky. Brzy přijde.
- Znovu? - Matka je mrtvá, ale vůdce ne.
Dokud bude naživu, budou se vracet a bojovat.
Kdy?
Dnes v noci.
Večery tu jsou tak dlouhé. Ne jako u nás doma.
Myslím, že dnes v noci nebude...
...mlha.
Říkala: Zabte matku. Zabte vůdce a to je zlomí.
Už brzy zjistíme, jestli měla pravdu.
Aspoň že se nemusíme bát ohně.
Jsou vyděšení, chtějí utéct. Škoda že s námi není Buliwyf.
Na tom už nesejde.
Tu máš.
Připravte se.
Milosrdný Otče,
mrhal jsem své dny spřádáním marných plánů.
Toto k nim nepatřilo.
Ale v této chvíli Tě prosím o jediné.
Abych obstál v příštích několika minutách.
Až nadejde čas,
nedovol, aby děti padly do zajetí.
Za všechny naše neuskutečněné myšlenky,
za všechno, co jsme měli říci a neřekli,
za všechno, co jsme měli udělat a neudělali,
Tě prosím, Bože, o odpuštění.
Už jedou!
Hle, vidím svého otce.
Hle, vidím svou matku. I sestry a bratry.
Hle, vidím všechny své zesnulé předky.
Volají mne, abych zaujal své místo...
Ve Valhalle...
Kde stateční...
...mohou žít...
...věčně.
Je po všem.
Budeme se modlit za tvůj bezpečný návrat.
- Ke komu se budete modlit? - V tvé zemi jeden Bůh stačí.
My jich potřebujeme víc. Budu se za tebe modlit ke všem.
- A neurážej se. - Budu ti vděčný!
Sbohem, Arabe!
Sbohem, Normane.
Putovali jsme přes moře netvorů a lesy démonů.
Chvála Alláhovi, milosrdnému a soucitnému.
Nechť požehná pohanům, uctívajícím jiná božstva,
kteří nabídli svou krmi a prolili svou krev,
aby se Jeho služebník, Ahmed Ibn Fahdalan,
mohl státi mužem a prospěšným sluhou Božím.
KONEC
Titles Riped by BrunO postsynchron Schemadan